M L A D I L A V O V I
Ovo je čudesno. Sutra ti meni drži sat, a ja ću ti vratiti novac.
O, osjećam se tako dobro.
Slušaj. Slušaj što sviraju.
Da. "Röslein."
Nastavi. Žao mi je. Nastavi. Molim te.
Amerikanci po pravilu govore njemački s lošim akcentom.
Ali tvoj akcent... je stvarno užasan.
O, Christian.
Ovo je bilo tako divno. - Da.
Hoću da ti zahvalim. Bio si više nego velikodušan sa svojim vremenom.
Pa, to je samo zato što sam imao najgore namjere.
Hvala ti.
Moram da idem. Ne volim što sada moram reći zbogom.
Zašto? Zašto ne kažeš zbogom ujutro?
Ne. Ne, ne mogu. Suviše rano moram krenuti.
Vidi, Nova je godina.
Vraćaš se u Ameriku, nikada te više neću vidjeti, i...
Molim te, provedi večer sa mnom. - Ne.
Šteta.
Imam li konkurenta? - Michael.
Tko? - Michael.
Mislim da Michaelu ne bi smetalo ako bih samo... ukrao jedno bavarsko večer.
Šališ se? Mislim da Michaelu nikada ne bi palo na pamet da bi me netko pitao.
U redu. U redu, Christian, voljela bih.
Divno.
Divno izgledaš. - Hvala ti.
Stvarno izgledaš... želim da ti predstavim svoju sestru, Fredu.
Očarana sam. - Toliko sam sretan što si večeras došla,
zato što sam komponovao nešto za tebe. I, uh, to je... pa...
Da li bi htjela da čuješ? - Voljela bih.
Stvarno? - Da.
Sviđa ti se? Nije li lijepo? - Divno je.
Sretna Nova godina, Margaret. - Sretna Nova, Christian.
Jesi li dobro?
Što je bilo?
O, znaš, bila sam u Berlinu i... vidjela sam neke nacističke demonstracije.
Ali, nisam mislila da je dovde došlo.
Ne... ne ovdje, u ovom... malom gradu.
Pomalo je zastrašujuće.
Pa, da li misliš da je biti nacista tako strašna stvar?
Christiane...
Christiane, jesi li ti nacista?
Ne, nisam nacista. Nisam... uopće nisam zainteresiran za politiku.
Ali mislim da oni predstavljaju nadu Njemačke.
Christiane, ne vjeruješ valjda stvarno u to?
Da, vjerujem.
Ali, zašto? Zašto?
Čime uopće možeš opravdati Hitlera?
Mislim da... da će nam Hitler donijeti bolji život.
Je li život koji sada imaš tako strašan? - Ne.
Moj život nije tako strašan, ali ne želim da provedem njegov ostatak,
učeći debelu djecu skijanju i da budem šarmantan i fotogeničan.
Razumijem da želiš više...
Mislim da možda ne razumiješ što znači,
živjeti od bakšiša stranaca u vlastitoj zemlji, a?
Znaš li što sam ja stvarno? Čak nisam nisam ni instruktor skijanja.
Ovo radim 2-3 mjeseca godišnje,
i kada se sezona završi, ja... odlazim na posao u malu radnju da pomažem ocu,
ja sam obućar. - A ne želiš da budeš obućar?
Ne, ne želim. Želim da budem nešto drugo.
Pa, onda ne moraš to da ostaneš. - O, ovo nije Amerika.
Tako je teško objasniti ti,
ali, vidiš, ljudima u Europi je veoma teško da se izdignu iz svoje klase.
Reći ću ti nešto. U jednom trenutku sam veoma želio da budem doktor.
I učio sam... učio sam vrijedno za to.
A kada više nije bilo novca, bio sam prinuđen da odustanem,
zato što ovdje nemamo besplatan fakultet.
I mislim da je to... tu Hitler može da nam pomogne.
Mislim da... da... obećao je da će sve ovo promijeniti.
Christiane, Hitler obećava da će osvojiti čitav svijet.
O, da. Ali je to rezultat gomile ludih fanatika...
O! Christiane! - Da, jeste, i to će proći.
Neće proći.
Bit će sve gore i gore.
I mislim da će se završiti ratom.
Mislim da... ne možemo da raspravljamo o ovome...
jer ne znam sve odgovore.
Znam da ti ne znaš sve odgovore.
A u političkim diskusijama vrtimo se u krug i ništa se ne riješi.
Hajde, vratimo se unutra i provedimo se. Hajde.
Ne.
Laku noć, Christiane.
Ujutro ću reći zbogom.
Ovdje BBC, London.
Danas, 24. juna 1940, u 19:15,
Francuska se predala Njemačkoj.
Događaji proteklih 45 dana,
počev s Njemačkom invazijom zemalja Beneluksa od 10. svibnja,
došli su do tragičnog klimaksa.
Engleska se sada, boreći se gotovo sama, suočava s njemačkom vojnom silom
čiji se cilj da pokori ili uništi čitav civilizirani svijet
više ne dovodi u pitanje.
Riječima g. Winstona Churchilla:
"Ono što je gen. Weygand nazvao 'bitka za Francusku' je završena."
"'Bitka za Britaniju' će tek početi."
Poručniče, volio bih da naredite vozaču da uspori.
Nerado bih umro za domovinu, ali ne u prometnoj nesreći.
Kasnimo, Brandt. Vozi malo brže, Bassermane.
Umalo smo tamo udarili kravu.
Jedino živo biće koje smo vidjeli popodne. Gdje su svi?
Vode ljubav, piju pelin. Znaš Francuze. Zar ne čitaš naše novine?
Gdje su?
Kada sam bio mali, obećao sam ocu da ću za njega ubiti Francuza.
Otkinuli su mu nogu kod Verduna, da, 1916.
Tako da sam mu obećao, bilo je na Badnje večer, da ću za njega ubiti Francuza.
Poručniče, jeste li uopće bili u Parizu? - Ne, nisam bio tamo.
O, kakav grad! Kakav je to divan grad.
Pokazat ću vam tamo dobar provod.
Nećete zadržati te ljude unutra. Ne te Parižane.
Ah, kakve divne djevojke!
Kada sam bio tamo dopisnik, praktično smo živjeli na ulicama.
Simona i ja ćemo vam pokazati Pariz onakav kakav je uvijek bio. Kakav će uvijek biti.
Idi do puta i pucaj na njih u slučaju da pokušaju da dođu sprijeda.
Razumijem.
Kreni!
Mets-toi derriere cet arbre.
Hajdemo.
Maeschen, ostani iza ovog drveta. Idem tamo iza drveta.
Razumijem.
Pogodio sam ga. Pogodio sam ga.
Maeschen, ostani dolje!
Ne tirez pas. Je me rends.
Streicher! Obustavi paljbu!
Streicher.
Brandt, Streicher, hajde.
Brandt.
Reci mu da se vrati natrag i kaže ostalima da se predaju
jer ih sada držimo u unakrsnoj vatri.
Idi. Hajde.
Slušaj me.
Maeschen... mrtav je?
Što... što? - Maeschen je mrtav?
Da. Siguran sam da je njegov otac sada sretan.
Hajde. Hajde. Brzo.
Arretez les gars! Arretez!
Arretez!
Nous sommes fichus!
Kapetan Hardenburg? - A, Diestl. Drago mi je da vas vidim.
Čujem da ste imali malu poteškoću na putu. - Da, gospodine.
Voljno. - Hvala, gospodine.
To su bili mladi novaci, g., poželjeli nam dobrodošlicu. Na putu je bila barikada.
Nema potrebe za isprikom. Bio je to odličan trening.
Želim te pohvaliti zbog načina na koji si riješio ovo.
Hvala vam, gospodine.
Imamo jednu žrtvu, gospodine. Vojnik Maeschen je ubijen.
O, da, vojnik Maeschen.
Je li obavio svoju dužnost?
Da, g., ubio je jednog neprijatelja,
i onda se... uzbudio i nije ostao u zaklonu.
Šteta. Siguran sam da se hrabro borio.
Divno je, zar ne?
Da, gospodine. Uz vašu dozvolu, napisao bih pismo njegovoj obitelji.
Nema veze, Diestl, ja ću to.
Poručniče!
Pošto ste nam dodjeljeni, da li biste me slikali za moju suprugu.
Oduvijek smo planirali da dođemo ovdje. - Bit će mi zadovoljstvo, kapetane.
Hajde, Diestl. - Siguran sam da vaša supruga nije zainteresirana...
O, da, da, da! Pisao sam o tebi i mnogim ljudima. Veoma je zainteresirana.
Samo trenutak.
Stajat ćemo na stepenicama. Hajde, Diestl. S crkvom u pozadini.
Veliki dan. Od povijesne važnosti.
U godinama koje dolaze osvrnut ćemo se na ovo i reći
"Bili smo tamo u osvit nove ere."
Ah, da. Kapetane, ovo je prava.
Čudesno!
U redu, smirite se!
Smirite se! Ovo je gradska imovina!
Prestanite da pljujete i bacate pikavce na pod i prestanite s pokazivanjem!
U vojsci ima dovoljno mjesta za sve.
Što nije u redu? - Hladno je.
Sada kašlji.
Okreni glavu i kašlji.
U redu, udahni.
Izdahni.
Udahni.
Izdah.
U redu, savij se.
Savij se i dodirni svoje prste. - Oh.
U redu.
Za čovjeka tvojih godina i zanimanja odličnog si zdravlja.
Kako ti uspijeva? - Čisto piće.
Daj ovo odboru. Sljedeći.
Niste se prijavili u Kaliforniji?
Jesam ali sam došao na istok prije nego što su me rasporedili.
Došli ste u New york da biste dobili posao za vojsku? - Bilo kakav posao.
Michael Whiteacre.
Oh, sjedite ovdje, g. Whiteacre.
Mora da ste veoma zauzeti, g. Whiteacre.
Rečeno mi je da smo imali poseban poziv iz stožera regrutne komisije,
molili su nas da ne gubimo vaše dragocjeno vrijeme.
Ističe mi rok priprema za šou. - Pokušat ćemo da vas brzo provučemo.
Koliko mislite da će šou trajati? - Ne znam. Nikad se ne zna.
Sada je ožujak. Ako bude dugo trajao vaš zamjenik će se odmarati.
Upisani ste za vojsku od 15. juna. - Mislim da to nije sasvim pošteno...
Možete uložiti žalbu ako želite. - O, žalit ću se.
Hoćete li još o nečemu da raspravljamo? - Ne, samo ću se žaliti.
Idite do sekretara vani.
Ackerman.
Oh, sjedite ovamo, g. Ackerman.
G. Ackerman, izgleda da nemate utjecajnih rođaka,
ili bilo kakvo zanimanje važno za nacionalnu obranu.
Imate li bilo kakav razlog zašto vas ne bismo klasificirali kao 1A?
Ne, g., nemam.
Vidim da radite za Macy.
Ostat ćete tokom Uskrsa i javit ćete se 15. juna.
Mislim da je to sve.
Mnogo vam hvala.
Ralph Spencer.
Ima li netko cigaretu?
Hoćete li cigaretu? - O, hvala.
Evo.
Kako se izgovara "olakšavajuće?"
Hm? - "Olakšavajuće."
Uh... ne znam. O-I-a-k... ne, o-I-a...
Nepismenost. To će ići.
Mnogo puta sam vas čuo kako pjevate. - O, jesi? U klubu?
Na radiju. - Oh.
Pjevate li u klubu? - Ne, vršimo probe za šou.
Na Broadwayu? - A-ha.
Kako se zove? - Meke cipele.
Meke cipele. Moram... moram to da zapamtim.
Hajde da popijemo. Ne nerviraj me.
Svatko tko ne može da izgovori "olakšavajuće" je moj prijatelj.
Hajde.
Nekad pomislim da odajem miris,
znaš, uzbuđuje ženke. - Hm?
One djevojke. - Gdje? Oh!
Čekaj malo. Misliš, nisi?... Isključene su ti antene.
Ne, stvarno nisam zapazio. - Pa, bolestan si.
Jesi li ikada imao djevojku?
Jesam li ikada imao djevojku? - Tako sam i mislio.
Slušaj, večeras priređujem zabavu, znaš, djevojke, ženke, ženske.
Prisustvovat ćeš. Uhvatit ćeš jednu i odnijeti je u svoju pećinu.
Bit ćeš prisutan? - Naravno, da. Da.
Dobro. Da ne pričamo više na tu temu. Pričajmo o alkoholu.
Mogu li da vam dospijem piće?
Hvala, ne. Dobro sam.
Jeste li se upoznali sa svima?
U redu je, ja sam... slušao sam glazbu.
Michael mi je ispričao sve o vama.
Jeste?
Da.
Ne, mislio sam... tek jutros sam ga upoznao na regrutnoj komisiji.
Upoznali ste Michaela na regrutnoj komisiji? - Da.
I bio je 1A?
Obojica smo bili 1A.
Oprostite me... hoćete li? - Da.
Hoću da pričam s tobom.
Dobro večer. Kako ste večeras? - Dobro, hvala. A vi?
Zdravo, Hope. - Zdravo, Mike. Kako si?
Dobro. Kako si ti? - Dobro.
Hoću da upoznaš nekoga. - Tvoj prijatelj?
Da.
Noah, ovo je Hope Plowman. Noah Ackerman.
Zdravo. - Kako ste?
Vidi ako možeš da ga oraspoložiš. Mislim da mu se baš ne sviđa moja glazba.
U stvari, nisam je slušao.
Kakav divan pogled.
Nije li?
Da, Margaret?
Čula sam da si uvojačen.
Nisam uvojačen. - G. Ackerman kaže da jesi.
G. Ackerman ne zna koji se zečevi mogu izvući iz šešira u Washingtonu.
Vidi, nisam heroj, a ni budala. Budale mogu da se bore za mene.
Što ti je? Misliš da te mrzim zato što pokušavaš da se izvučeš iz toga?
Ne. Zaista, ne. Što god da uradiš je za mene u redu,
ali... počeo si s grižnjom savjesti oko toga,
onda smo se svađali i iskalio si se na meni.
Nemam grižu savjesti!
Samo sam protiv rata i čitave ove bubnjarske, patriotske atmosfere.
Samo ne želiš da te upucaju. Nitko to ne želi. Prestani da sugeriraš sebi.
Zaboravi.
Jedan šou je u mojim rukama! - Da! Da! Da! Da!
Vidi, Michael... to sam ja, Margaret. Razumijem te.
Ti si hulja ali ne tolika.
I onda, također, pecali su u reci.
Tako su mi rekli.
Sviđa mi se tvoja kravata. - Stvarno?
Jednostavno sam je vidio i kupio.
Misliš li da će kiša? Volim da šetam po kiši.
Mmm... I ja, također. - Voliš?
A-ha. - Hoćeš da prošetamo?
U redu. - Hajdemo.
U redu.
Što ćeš mu reći? - Kome?
Michaelu. - Ništa.
Oh.
Pa, možda je tako.
New york mora da je zastrašujuć za djevojku sa sela.
O, ne, nije.
Pretvara se da je sofisticiran ali je u duši strogo provincijalan.
Ne mislim da je provincijalan.
Kako bilo, ne poslije Vermonta.
Vermont? - A-ha.
New York, moram reći, ima neke lijepe žene.
Jeftine, neke od njih, ali...
Znaš, rečeno mi je da su europljanke emocionalno zrelije.
Jesu? - Oh!
U stvari, prijatelj mi je rekao...
Pa, u svakom slučaju... - Koliko je sati?
Kasno je. Bolje bi bilo da se vratimo. - Ne, htjela bih da idem kući.
Ja ću te otpratiti kući. - Hvala ti.
Gdje živiš? - U Brooklynu.
Brooklyn? - A-ha.
Napokon.
Sada hvatamo autobus. - Sada hvatamo autobus?
Što sada? - Sada pješačimo.
Margaret. - Da?
Nemoj. - Što?
Ne ljuti se na mene.
Zašto ne?
Nisi baš bio šarmantan. Nisi imao razumijevanja.
U stvari, čitavo večer čak nisi bio ni pričljiv.
Žao mi je, Margaret, stvarno.
Ali na poslijetku, izgleda da ne možemo da pričamo a da se ne raspravljamo.
I nemaš pojma što me muči.
Dušo, odlijepit ću bez tebe.
Svakako da hoćeš. - Ne, istina je.
Potpuno si u pravu u vezi mene.
Svakako da jesam.
Zašto samo ne sjedimo i šutimo?
I što onda?
Onda me poljubiš.
Onda te ja poljubim.
O, Michael, toliko te volim.
Jesmo li bliže?
Bit će ti drago da znaš... da smo stigli.
Laku noć.
Uh... hoću reći...
Drago mi je...
veoma drago, mislim, što sam te dopratio do kuće.
Hvala ti.
Mislim, stvarno mi je drago.
Radi to s drugim tvojim djevojkama, ne sa mnom. - Da.
Ne! Neću.
O, samo sa mnom? - Ne razumiješ što sam mislio.
Misliš da si tako privlačan da će svaka djevojka pasti s nogu da je poljubiš.
O, Bože.
Nikada u životu nisam srela tako tvrdoglavog, egocentričnog mladića.
Laku noć, g. Ackerman. - Ne, nemoj. Uh...
Hope?
Prestani. Sve ćeš probuditi.
Kako da se vratim u grad?
Izgubio si se?
Nitko me nikada više neće pronaći.
Ti si velika budala, zar ne?
Idi 2 bloka lijevo i čekaj autobus...
onaj koji dolazi s tvoje lijeve strane i idi do Istočnog puta.
Sad, gdje...
Slušaš li me?
Želim nešto da ti kažem.
Nisam tvrdoglav. Ne mislim da imam jedinstveno mišljenje u čitavom svijetu.
Ja... ne znam zašto sam te poljubio, nisam mogao da se uzdržim. Mislim...
Mislim da sam htio da ostavim utisak.
Plašio sam se da me, ako budem ono što jesam, nećeš ni pogledati.
Ovo je bilo veoma zbunjujuće večer.
Mislim da nisam prošao ni kroz što ovoliko zbunjujuće.
Reći ćeš mi sutra.
Autobus... do Istočnog puta.
Nemoj usput da se izgubiš.
Autobus do Istočnog puta.
I onda...
Volim te.
Laku noć.
Hvala ti što si me dopratio do kuće.
Ovo je stvarno dosadno, Brandt. - Ne budi nestrpljiv, Christiane.
Čekaj dok je vidiš. Finiju štrudlicu nisi vidio.
Stvarno najbolja, tipična Francuskinja i vrlo...
Pa... dobro bi mi došla štrudla, Brandt, ali smo ovdje...
da... dva sata.
Biti Francuz znači kasniti. - Dva sata.
To je dio njihovog šarma.
Nadam se da će doći prije no što budem mrtav pijan da ih prepoznam.
Françoise! Naravno da su ljudi Nijemci ali nisu svi Nijemci svinje!
Nisu? - Obećavam ti, jedno piće.
Sigurno samo jedno piće, onda idemo.
Neću da me vide s neprijateljem. Ne želim da me prebiju susjedi.
Neću dobro izgledati obrijane glave.
Françoise, molim te. Molim te!
U redu, ići ću. Ali ne zbog tvojih argumenata već zato što sam radoznala.
Da vidim jednog od tih supermena.
Gradska sam djevojka i nisam vidjela svinju izbliza.
Hajde.
Evo ih.
Ah! Ipak ste došle. Da ne izgledaš tako lijepo, dobro bih te pljesnuo.
Možda bi mi se svidjelo. - Kasnije možemo o tome.
Baš lijepo što si došla, Françoise.
Dozvoli da ti predstavim poručnika Diestla. Ovo je Françoise.
Očaran sam što sam vas upoznao.
Žao mi je ali to je sve što znam od francuskog. - U redu je.
Zato što ste jedini Nijemac koga sam upoznala...
i vjerojatno jedini koga želim upoznati.
A ovo je moja mala Simon.
Zadovoljstvo mi je. Žao mi je što smo malo zakasnile.
Vidiš? Nisam li ti rekao da su vrijedne čekanja?
Hoćete li sjesti? - Kako ste galantni.
Jeste li uvijek tako smjeli kao s damama?
Da, uvijek, ako su dame.
Upozoravam vas, neka vas ne zavara ovaj arijevski šarm.
On je najpoznatiji srcolomac u austrijskim Alpama.
Recite mi, poručniče, koliko ste sredili francuskih dama?
Pa, mislim da nisam dovoljno pametan da to uradim,
ali možda ako budem služio neko vrijeme u Francuskoj, možda naučim... uz vašu pomoć.
Zbunjena sam. Mislila sam da ste vi ovdje da nas nešto naučite.
Kako da budemo visoki i plavi i čisti i efikasni.
Možda da niste Francuskinja a da ja nisam Nijemac nego da smo jednostavno Europljani,
mogli bismo... nešto da naučimo jedno od drugog, zar ne?
Ujedinjena Evropa. Naravno, kako sam glupa.
Toliko ste nas očarali da sam zaboravila da ste idealisti.
Oh, zna li netko dobar, mastan vic?
Začepi, Françoise.
Vise les fridolins derriere.
Koliko nas planirate da ubijete u ime vašeg zlatnog plana?
Ako nema ujedinjenja, nastavit ćemo da se međusobno ubijamo.
Čujte, znam restoran na Montmartreu koji ima divnu baštu. Hoćemo li da idemo?
Da. Možemo tamo da odgovorimo na povijesna pitanja i ne treba nam da budemo uhićeni.
Ne, čekajte. Htjela bih da znam...
Koliko ste francuskih života osobno priložili tom Wagnerovskom snu.
Vidi, ovo više nije smiješno. Idemo. - Pusti me!
Hoću odgovor od ovog Švabe. - Françoise!
Koliko ste Francuza ubili?
Nikoga nisam ubio.
Nikoga.
Ali ako treba da žrtvujem nekoliko života za mir... učinit ću to.
Da.
Čak i ako jedan od njih bude moj.
Sada sam vidjela svinju izbliza.
Hvala vam na vinu.
Ti si kompletna ludača!
Françoise... - Ostavi me na miru!
Završit ćeš u zatvoru.
Christiane...
Laku noć, Simon. Hvala vam.
Tako mi je žao. Stvarno.
Laku noć, Françoise.
Poručniče.
Žao mi je. Nije trebalo da napravim takvu scenu.
Ne, ne... - Molim vas.
Muž mi je ubijen... 1940, u Belgiji.
I sva ta priča o žrtvovanju života da bi se postigao mir
za mene nema nikakvog smisla.
Jedini put ka miru je da prestanemo da se ubijamo.
Razmišljam o tome...
1000 puta na dan.
I ja... voljela bih da mi to izgleda tako jednostavno.
Mogu li dobiti još jednu čašu vina?
Da, naravno.
Ovo je moja kuća.
Ovdje stanujem.
Mislim da neću...
pokušati da ti kažem kako mi je divno... bilo ovo večer.
Ali bih veoma volio da te ponovno vidim.
Još uvijek si osvajač.
Mladi, zlatni Bog rata.
Možda...
kada zlata malo nestane...
Laku noć.
To je jedan od rizika koje imaš kada imaš kćerku.
Jednoga dana će ti prići i reći "Volim ga. Hoću da se udam za njega."
A-ha. To je jedan od rizika.
Ali, ti mi ranije nisi ništa rekla o tom čovjeku.
Oh, on je... nježan i pametan.
On nije samo muškarac, on je dječak.
I siromašan.
Piše mi svakog dana, čak i kada se svake večeri viđamo u New yorku.
I sam je.
On je Židov, oče.
Oče, ovo je Noa.
Kako ste? - Kako ste, gospodine?
Pa, čini mi se da bismo g. Ackerman i ja mogli malo da popričamo.
Naravno, gospodine.
Zašto ne dovršiš kavu, Hope? Nećemo dugo.
Ovo pripada Jacku Marshallu.
Išao sam u školu s njegovim ocem. Moj otac s njegovim ocem.
Odvjetnički ured Virgila Smitha.
Jedan od njegovih ljudi je napravio papire kada su pripojili ovaj grad. 1750.
Pa, izgleda da će biti lijep dan.
Ovo je obiteljska parcela. Sedam generacija Plowmanovih je ovdje.
Hopeina mati, također.
Ovdje je škola. - G. Plowman, hm...
Ja nemam... obiteljsku parcelu. Ja nemam obitelj.
Zarađujem 35 $ nedjeljno i ja sam 1A na regrutaciji.
Ali ja volim Hope.
I voljet ću je čitavog života.
Činiš strašnu stvar - tjeraš čovjeka da preispita svoje principe.
Molim Boga da se okreneš, uđeš u autobus i nikada više ne vidiš Hope.
Ali ti to nećeš uraditi.
Zar ne?
Nisam ni mislio da hoćeš.
Da je itko iz grada zaprosio Hope, rekao bih "Dođi kod nas."
"Imat ćemo puricu za večeru."
Nisam do sada upoznao Židova.
Vi čitavog života razmišljate na određeni način.
Netko vas prodrma, a vi morate da se preispitate.
Na to si me ti naveo i nisi mi drag zbog toga.
Baš sam pričao g. Akermanu da ćemo imati puricu za večeru.
Hvala ti.
Ako ne otvorite vrata, morat ćemo da provalimo.
Je li ideja stožera da se snimi ova prijateljska posjeta?
Da.
Ne možemo više da čekamo.
Kraus, Faber.
Gđa Brenner? - Da, ja sam.
Gdje je Marcel Brenner? - O, gospodine, voljela bih da znam.
Dječak ima 16 godina.
Pola dana ne znamo gdje je, uopće ne dolazi kući.
Kraus. Ovdje. Faber.
Marcel! G., pustite me da prođem!
Kraus, vodi dječaka dolje!
Bit će u redu.
Neće mu ništa biti. Obećavam. Dajem vam riječ da neće biti povrijeđen.
Jednostavno mora izvršiti svoju radnu obavezu.
Žao mi je.
Naprijed!
Zatražio bih premještaj, gospodine.
Zašto?
Mislim da ne mogu... da obavljam ovaj posao.
Mislite da niste dorasli ovom poslu?
Ne, ne vjerujem u uhićenje djece, gospodine.
Proveo sam 4 godine u Spandauu, dvije godine na vojnoj akademiji.
Trebao bih da sam u Rusiji.
Ali sam ovdje.
I ostat ću ovdje dok mi ne narede da idem negdje drugdje.
Tako ćete i vi.
Kada vam polazi vlak za Berlin?
Da. Uh, u 12:30, gospodine.
Ovdje su vaši papiri za odsustvo.
Htio bih da mi učinite uslugu dok ste u Berlinu.
Što je to bilo? - O, ne znam. To je Gestapo.
Prvi poručniče!
Poručniče!
Zatvorite vrata!
Znate li gdje ste?
Znate li tko ste?
Odgovorite mi!
Da, gospodine.
Onda prestanite da budete dijete! Zar niste znali da ste onda kada ste postali vojnik
pristali na ubijanje u svim oblicima?
Mislim da nije moguće ispraviti tu riječ u podrumu policijske stanice.
Nije važno u što vi vjerujete.
U borbenim uvjetima mogu vas streljati zbog onoga što ste upravo uradili.
I hoću.
Njemačka armija je nepobjediva zato što je to vojska koja sluša naređenja.
Svatko naređenje, bez obzira koliko je neprijatno.
Ne mogu... - Šutite!
Nema sentimentalista, individualista.
Nećete imati budućnost u njoj ako to ne shvatite.
Možda uopće nećete imati budućnost ako se tome suprotstavite.
Teško mi je što vam ovo govorim jer imate dobar dosje. Bit ćete kreativan vojnik
kada sve ovo shvatite... kada prestanete da razmišljate.
Pa... za sada ćemo ovo zaboraviti.
Sad... kao što rekoh, htio bih da mi učinite uslugu. Osigurao sam komad čipke.
Veoma lijepa. Crna, za moju ženu.
Nadao sam se da ću joj je osobno dati ali sam neophodan ovdje.
I pošto ja ne mogu, htio bih da joj vi na odsustvu u Berlinu to odnesete.
Da, gospodine.
Isporučite joj moje najnježnije pozdrave.
Možete reći da stalno mislim na nju.
Adresa je na paketu.
Uživajte u odsustvu.
Dolazim.
Dolazim!
Gđu Hardenburg, molim. - Da?
Ja sam poručnik Diestl iz ćete vašeg muža
a ovo... je poklon od kapetana Hardenburga.
Pa, uđite.
O, da, naravno. Vi ste onaj ozbiljni.
Na slici. S kapetanom.
O, da, ispred crkve? - Da.
Da. - Kako ste?
Drago mi je.
Pisao mi je da dolazite u Berlin.
Ako išta mogu da uradim za vas... i tome slično.
Pa, to je jako ljubazno od kapetana.
Molim vas, sjedite. - Hvala vam.
Raskomotite se.
Što biste popili?
Možda vas ometam. Upravo ste se spremali da izađete, zar ne?
Samo s generalom. Reći ću mu da me čeka zbog poručnika.
Pa, u tom slučaju, ja... - Votku?
Da, odlično. - Imam neku, direktno iz Ukrajine.
I, kako je kapetan?
O, on je dobro. Zamolio me je da vam isporučim njegove... najnježnije pozdrave
i kažem vam da neprestano misli na vas.
To je vrlo pažljivo s njegove strane.
Hvala vam.
I, hm, kako je veseli Pariz?
Pa, uh... veseli Pariz nije tako veseo.
O, šteta.
Gdje ste odsjeli?
Uh... zapravo, nemam smještaj.
Uvidjet ćete da je nemoguće naći hotelsku sobu.
Možda nešto mogu da učinim za vas u Adelon hotelu.
O, to bi bilo divno. Hvala vam.
Oprostite me. - Oh.
U redu, Franz. Reci mu da odmah silazim.
Žurite li negdje?
Uh...
Ne.
Onda ostanite. Neću dugo.
Hoću da razgovaram sa vama o kapetanu. Hoćete li?
Da.
Divno.
Uzmite još jedno piće, poručniče.
Uzmite malo kavijara. Saznajte kako se pati u pozadini.
Do viđenja. - Do viđenja.
Žao mi je. - Ne, ne.
Ne ustručavajte se.
Nadam se da vam nije bilo previše dosadno.
Ne.
Nije mi uopće bilo dosadno. Zapravo, pronašao sam... divnog drugara.
Zar mi nećete ponuditi piće?
Oh. Naravno.
Nudim vam piće.
O, ovo je previše.
Dovoljno.
Moglo je biti veoma zanimljivo večer za vojnika na odsustvu.
Pa, ja sam, uh...
Ja nisam vojnik, ja sam...
policajac.
I nije vam to zanimljivo?
Razvedrite se.
Stvari mogu biti drugačije.
Imam prijatelja u Rommelovom stožeru. Možda može da pomogne.
Čekajte.
Vi...
Vi to možete? Možete da sredite... vojni premještaj?
Uz mali napor.
Kakve su djevojke u Parizu? - Oh...
Francuzi.
Patriotski nastrojeni.
Dobrodošao u Njemačku, vojniče.
Daj mi cigaretu, molim te. - Hm?
Na stolu.
'Jutro. - 'Jutro.
Čujem da vam šou odlično ide. - Prava breskvica. Brandy i sodu.
Da, gospodine.
Možeš to sebi da priuštiš?
Što je bilo? - Ništa.
Hajde, Michael. Obično možeš da izvaraš strastven poljubac u vrijeme ručka.
Nešto je puklo u Washingtonu i moram na obuku.
C, c, c...
Trebalo je da idem sutra ali mogu i sada da idem.
Žao mi je.
To je već bolje. Zašto ne uzmeš slobodno popodne?
O, ne mogu, Michael.
Ministarstvo propagande može bez tebe mog posljednjeg popodneva.
Vidjet ćemo se večeras. - Reci im da si angažirana na pokretu trupa.
Stvarno, Michael, ne mogu. - Kuća časti.
Ovo je posljednji konjak. - Kladim se da ga u Italiji još uvijek imaju dovoljno.
Došao sam ovamo 1924, gospodine. Ne znam ništa više o Italiji.
To je bilo nepotrebno. - Ne mislim tako.
Margaret, što hoćeš od mene?
Hoću da se ponašaš kao muškarac.
Hoću da budem ponosna na tebe, na način na koji je Hope ponosna na Noa.
Hoćeš da me upucaju. Čitao sam knjige. Znam da ćemo za 10 godina
biti veliki prijatelji s Nijemcima i Japancima.
Bit ću prilično ozlojađen što sam ubijen.
Vidi, Michael, ne želim da te pogode.
Nisam... nisam marila što hoćeš da pobjegneš od vojske.
Hoću samo da prestaneš da se pretvaraš kako misliš da je to u redu.
To je sve? - Ne.
Želim da odemo negdje i vjenčamo se.
Sada?
A-ha. - Vidi, dušo, volim te.
Ali, danas? Gledala si suviše ratnih filmova.
Znači, nećeš? - Mogu godinama biti odsutan.
Posljednja šansa, Michael.
Dušo, ne budi luckasta.
Umalo da zaboravim. Ministarstvo me šalje preko oceana.
Htjela sam to večeras da ti kažem.
O! Zdravo, gđo. Ackerman, g. Ackerman. - Zdravo.
Jutros ste poranili. - Da, jesmo.
Oh, danas je dan, a? - Da, jeste.
Evo. Daće vam hrabrost. Smiruje nerve.
Ispijte ga. Puno je kajmaka.
Homogenizirano.
Dobro je, zar ne? - Da, jeste.
Pijem 2 litra dnevno. Održava me mladim. Pa, moram krenuti.
Sretno. - Hvala.
Oh, dobar je ukus tvojih usana.
Volim te.
IZA BRITANSKIH LINIJA U SJEVERNOJ AFRICI
Spreman si? - Da.
Kraus! Kraus!
Da.
Svi su spremni, gospodine.
U redu, poručniče.
Sada!
Mogu li da predložim da sačekamo, gospodine? - Da čekamo? Zašto?
Iza vas, gospodine. Sunce će uskoro izaći, da?
A kada izađe i bije im u oči, njihove puške bit će potpuno neupotrebljive.
Divna ideja.
Čekat ćemo.
Minobacač.
Puškomitraljezi.
Pucaj, brzo!
Lijevo, deset!
Natrag, deset!
Kraus! Lijevo!
U redu! Obustavi vatru!
Kraus!
Nisam dao naređenje da se obustavi vatra. Što to radite, poručniče?
Puškomitraljezi će nastaviti da kose područje narednih 60 sekundi!
Pali!
Ubijte sve ranjenike.
Nemojte nikoga ostaviti u životu.
Ne možemo imati zarobljenike.
Naše kretanje ne smije biti otkriveno.
Ovi ranjenici nas mogu odati...
i njihovi zrakoplovi bit će nad nama prije nego što se vratimo.
Onda je svo naše izviđanje... uzaludno.
Nastavite.
Ubij ga.
To je naređenje.
U redu, momci!
Pažnja!
Voljno.
Pripremi se za inspekciju.
Osma opća zapovijed? - Dati uzbunu u slučaju požara ili nereda.
Skini taj osmjeh s lica, Whiteacreu.
Nisi sada na Broadwayu, ti si vojnik u armiji Sjedinjenih Država.
Rasturi krevet ovoga čovjeka.
Ovo nije Astor hotel, Whiteacreu. Služavka ovdje na ulazi.
Dva dodatna požarstva.
Da pogledamo unutar tog sanduka, vojniče.
Ovo nije njujorška biblioteka, vojniče.
Znam ovu knjigu. To je prljava knjiga. Vojsku nije briga što čitaš ali mene jeste.
Riješi je se. Gledaj pravo.
U redu, vojniče.
Ovaj prozor uopće nije očišćen. Čitava baraka nije vojnička.
Naredniče, ove prostorije nisu spremne za inspekciju. Pripremite ih.
Naučit ćete da ako ima jedan aljkav vojnik, na vama je da ga naučite da bude čist.
Ovom vodu ukinut je izlaz za vikend.
Zar ne mislite da je kažnjavanje voda... - Ne, poručniče, ne mislim.
Da, gospodine.
Odmor.
U redu, Ackermane.
Odradio si svoje. Sada ću te ja uzeti pod svoje.
Ovo nije oronula kuća u Bronxu. - Stanite malo...
Drži usta zatvorena. Kad budem htio da pričaš, postavit ću ti pitanje.
Odgovarat ćeš sa 'da' ili 'ne.' To je naređenje.
A sada... lekcija br. 1 počinje.
Ackermane, pronađi kantu.
Znaš što? Oprat ćeš svaki prozor u ovoj baraci.
Prat ćeš ih dok ne budu čisti. Kao sunce.
To je naređenje. Miči se.
Dijeli karte.
Idemo.
Ni par na stolu.
Evo maminog pomoćnika.
Zdravo. - Zdravo.
Jesi li se proveo?
Hej, Cowley, ti sve znaš.
Tko je naš ambasador u New yorku?
Nemamo ga. Ne priznajemo ga.
Opusti se. Dosadit će im.
Zar New york već nije dio SAD? - Ne.
Kojim jezikom tamo govore? - Jezik? Pričaju rukama.
Otkud onda Ackerman govori engleski? - On je špijun.
Hej, niste bili fer prema Akermanu. Žao mi ga je.
O, naravno! - Jeste, stvarno.
Vidi koju bi lovu mog'o da uzme prodajući švercane gume da nije u vojsci.
Zaboravi.
Hej, Ackermane, kako to da si u službi?
Nije imao utjecaja na komisiju. Oni su svi Irci.
Koliko ulažeš? - Koliko imamo?
Što ti kaže Hope?
Hope? Dobro je, posljednji put...
Što je bilo? - O, sad sam se sredio. Sredio sam se.
Njen rođendan.
Imam ušteđenih 20 $ a ne mogu ni do radnje.
Možda možeš nešto da nađeš u kantini. Hajde, idem s tobom.
Dobra ideja.
Moja banka.
Tko igra?
Noa. Posudit ću ti 20.
Idemo.
Imaš li olovku?
Noa, zaboravi. Da sam na tvom mjestu...
Nisi.
Hej, zar nećeš da jedeš?
Pročitaj ovo.
Hoćeš li da budeš moj sekundant?
Kakav sekundant? - Hoću da sve bude korektno,
a ne bih sebi povjerio organizaciju. Mogu da izgubim prisebnost.
Jesi li sišao s uma? Ovo su 4 najkrupnija momka u četi.
Pa?
Koliko si težak? - Nije važno.
61 kg.
Vidi, oni te čepaju jer si ih pritjerao uz zid.
Hoćeš li organizirati raspored?
U redu. Ako ne želiš da pomogneš, nemoj. - Koji raspored?
Hoćeš da se borim sa svom četvoricom za jedno večer?
Ti si lud.
Ne želim ništa da imam s tim. Uzmi. Uzmi!
U redu, Doneli, ispao si frajer. - Dobar udarac.
Hajde, častim te pivom. - Tko bi rekao?
Mala propalica mi je raskrvarila nos!
Pa, sam si tražio.
Nauči ga malo boksu. - Hajde, Burneckeru, dovrši ga!
O! O, pogledaj. - Završi s tim.
Hajde, Burneckeru. - Udari ga. Hajde.
Ok, Burneckeru, obori ga na leđa. - Nemoj ga ubiti. Bar, ne još.
Sredi to tako da ne moramo više da se borimo. Hajde.
Hajde, drži ga uspravno, pada. Pazi sad.
To ćete naučiti da održavaš prozore. - Daj mu onaj jedan- dva, Burneckeru.
Oh, vidi... vidi...
Dečko, vidi. Padni, dečko, padni.
Hajde, dovrši ga.